——.—
box 38/1
2. Cuttings
Tricolorens Sonner at erobreprisen. Men mange tviviede paa d. Sedgu
Sat det ikke til Foraaret.
ni Kampens Hede tabte Ma¬
Forklaring.
eres paa General Motors
paa den klippefulde Strand¬
— Nu raser Diskussionen om Stat
fordelagtige Vilkaar.
faa Stykker, der blev brudt af
ikke mere, men mange beskaftiger sig
Cnredforhandler for Danmark:
hastigt samlet op, og saa stod
stadig med Mysteriet, hvis Losning, n Kurz gesagt: Sie haben Piran¬
med sin kostelige Last.
INGVARDSEN
maaske siet ikke skal onske, fordi vi ne#
Esundet 4. Telefon 12,526
rne giorde Jagt paa det, men eisker Mysteriet og Eventyret, som on de1lo anticipiert!
Skipper manevrerede saa sue- ver den milesiske Venus.
0
ed alle sine Paradokser jhan viser netop Relativitetsteoriens fatteren til dette Hjernespind; de skall sekel gammel! Nej, jeg ser forelebig
en hel Del fortreffe-Anvendelighed ogsaa paa det drama-jo vere som de blege Spirer, man serfintet epokegerende nyt paa den dre¬
om. Dramaets Teori, tiske Felt. Hvad er f. Eks. Person-Ipaa Planter, der henstaar i et morktmatiske Horisont; derimod er der en
imidlertid gaar heulligheden? Noget fiygtigt og forander-Kalderrum og forgieves siraber mod hei Del gammelt, som preesenteres med
erne paa de fleste af Til-ligt. Som Digteren saa karakteristisk Lyset. Og det var ogsaa opnaaet vedjuy Bunderole; men det skal man hare
olk maaber. Selv de, der
lader Faderen sige til Teaterdirektoren Hjelp af Belysningstekniken.
ikke lade sig imponere af! Banderolen
lge den originale Forfatter
1 „Sei personnaggi in questa d’autore“:
Pirandellos Stykke ender med enpiller man jo alligevel itu, inden man
m muligt paa Eksperimen¬
psykologisk Kortslutning. Et pinagtigt nabner Cigaretasken!
— Er De i Stand til at sige mig, hvem
ler til Slut, at et Produgt
De er?
Mareridt er forbi, Og jevne Borgerfolk
I Fraukrig, der jo forsyner hele
ags under alle Omstendig¬
Direkforen: — Hvad for noget, hvem
forlader Teatret, desorienterede og i
Kontinentet med pikante Boulevard¬
og skal blive utilfredsstil-
jeg er? Jeg er mig!
nogen Forvirring. Jeg har de flestekomedier, betegner Dramatikere som
Faderen: — Det var kun for at faa
m det paakr#ver Opmerk-
lumsk mistankt for at resonnere som Georges Duhumel og Fernand Crom¬
Tat vide, om De virkelig i Dem selv, saa¬
om Tidsfenomen.
saa: Skal detteher verre den saa meget melyuck Intelligensens Reaktion mod.
dan som De nu er, ser ganske den sam¬
lo er jo blevet et af Nuels
me op igennem Aarene som den, De
somtalte dramatiske Fornyelse, saaldenne Genre og mod den Teaterskri¬
konservative Frankrig var
sin Tid var, med alle de Illusioner, De
Vorherre bevares; saa langt hellerebent, der kun vil veere en umuseur.
akceptere den over 6Oaari¬
deugung nirede, med det samme Syn paadet go’e gamle! (Derfor de mange Re-Grommelyuck har med sin beremte
Tingene
1 Gengeeld har Paris i det
priser).
„Cocu Magnifique“ (som Poul Reumert
Sesoner spillet en hel Se¬
En Konge, som dremmer, at han
Andre ser, at det nye i Pirandellohar spillet i Oslo) givet en moderne
ca. 30 Dramer. Det kan
er Tigger, og en Tigger, der dremmer,
manske ikke er slet saa nyt, som det molièresk Komedie, der i Rething af
rfatteren, der til at begyn¬
at han er Konge, befinder sig momen¬
giver sig ud for. Hvor let vilde det jubarmhjertig Konsekvens kan side¬
ligede sig Lyriken og Ro¬
tant paa samme Tilverelsesplan!
f. Eks. ikke vare at drage visse Pa-stilles med selve „L'Avare“. Men —
han paa den dramatisk=
I Paris blev „Six personnages en
ralleler mellem „Seks Personer“ og
vox populi led f. Eks. saaledes:
Omraade indtager en lig¬
quête d’auteur“ en Teatersensation
Artkur Schnitzlers „Groteske“ „Der
Après le „Cocu Magnifiquc'
g som den franske Filosof [baade i Kraft af „Stykket“s Sarhed,
grüne Kakadu“? Jeg skal blot citere
Je dis d’instinct.
Metafysikens eller den ty-Iscenesettelsens Mystik og Spillets In¬
et Par Rebliker:
Pose ta chique
absmand Einstein paa Ma-tensitet. I Kobenhavn Jaldt det saa
0 Crommelyuck!
Rollin: — Vere spille. kender
Dette er for det ferste at lomtrent, til Dels paa Grund af Betty
De Forskellen saa neje, Chvalier?
Den anonyme Forfatter til disse
n den Plads, som rettelig Nansen-Teatrets fantasilese Isceneswt¬
Albin: — Ja, det mener jeg da.
epigrammatiske Linjer, der fandtes
Rollin: — Jeg ikke. Og hvad jeg fin¬
am Side om Side med den telse. Jeg vil fremhave Opferelsen pas
nedkradset bag paa et Teaterprogram,
der saa ejendommeligt her, er, at enhver
r og den geniale Forsker. Kammerspiele i München af „Sechs
efterladt i Comédie des Champs¬
Itilsyneladende Forskel saa at sige er op¬
en kan godt detaljeres:
Personen suchen einen Autor“. Den
hevet. Virkeligheden gaar orer i Spil — Elysées, beder altsaa rent ud den gode
ager det til at klarleggevirkede de seks Personer netop saa
og Spillet i Virkelighed.
Crommelynck om at holde Mund —
Vesen, naar man betegner skyggeagtigt uvirkelige i Forhold til
Den estrigske Dramatikers brillantefor at overseette den impulsive Ti¬
amatikens Einstein. Thilde evrige Agerende som tenkt af For¬ Enakter er fra 1808, over et Kvart-Iskuers Pariser-Slang pemt.
box 38/1
2. Cuttings
Tricolorens Sonner at erobreprisen. Men mange tviviede paa d. Sedgu
Sat det ikke til Foraaret.
ni Kampens Hede tabte Ma¬
Forklaring.
eres paa General Motors
paa den klippefulde Strand¬
— Nu raser Diskussionen om Stat
fordelagtige Vilkaar.
faa Stykker, der blev brudt af
ikke mere, men mange beskaftiger sig
Cnredforhandler for Danmark:
hastigt samlet op, og saa stod
stadig med Mysteriet, hvis Losning, n Kurz gesagt: Sie haben Piran¬
med sin kostelige Last.
INGVARDSEN
maaske siet ikke skal onske, fordi vi ne#
Esundet 4. Telefon 12,526
rne giorde Jagt paa det, men eisker Mysteriet og Eventyret, som on de1lo anticipiert!
Skipper manevrerede saa sue- ver den milesiske Venus.
0
ed alle sine Paradokser jhan viser netop Relativitetsteoriens fatteren til dette Hjernespind; de skall sekel gammel! Nej, jeg ser forelebig
en hel Del fortreffe-Anvendelighed ogsaa paa det drama-jo vere som de blege Spirer, man serfintet epokegerende nyt paa den dre¬
om. Dramaets Teori, tiske Felt. Hvad er f. Eks. Person-Ipaa Planter, der henstaar i et morktmatiske Horisont; derimod er der en
imidlertid gaar heulligheden? Noget fiygtigt og forander-Kalderrum og forgieves siraber mod hei Del gammelt, som preesenteres med
erne paa de fleste af Til-ligt. Som Digteren saa karakteristisk Lyset. Og det var ogsaa opnaaet vedjuy Bunderole; men det skal man hare
olk maaber. Selv de, der
lader Faderen sige til Teaterdirektoren Hjelp af Belysningstekniken.
ikke lade sig imponere af! Banderolen
lge den originale Forfatter
1 „Sei personnaggi in questa d’autore“:
Pirandellos Stykke ender med enpiller man jo alligevel itu, inden man
m muligt paa Eksperimen¬
psykologisk Kortslutning. Et pinagtigt nabner Cigaretasken!
— Er De i Stand til at sige mig, hvem
ler til Slut, at et Produgt
De er?
Mareridt er forbi, Og jevne Borgerfolk
I Fraukrig, der jo forsyner hele
ags under alle Omstendig¬
Direkforen: — Hvad for noget, hvem
forlader Teatret, desorienterede og i
Kontinentet med pikante Boulevard¬
og skal blive utilfredsstil-
jeg er? Jeg er mig!
nogen Forvirring. Jeg har de flestekomedier, betegner Dramatikere som
Faderen: — Det var kun for at faa
m det paakr#ver Opmerk-
lumsk mistankt for at resonnere som Georges Duhumel og Fernand Crom¬
Tat vide, om De virkelig i Dem selv, saa¬
om Tidsfenomen.
saa: Skal detteher verre den saa meget melyuck Intelligensens Reaktion mod.
dan som De nu er, ser ganske den sam¬
lo er jo blevet et af Nuels
me op igennem Aarene som den, De
somtalte dramatiske Fornyelse, saaldenne Genre og mod den Teaterskri¬
konservative Frankrig var
sin Tid var, med alle de Illusioner, De
Vorherre bevares; saa langt hellerebent, der kun vil veere en umuseur.
akceptere den over 6Oaari¬
deugung nirede, med det samme Syn paadet go’e gamle! (Derfor de mange Re-Grommelyuck har med sin beremte
Tingene
1 Gengeeld har Paris i det
priser).
„Cocu Magnifique“ (som Poul Reumert
Sesoner spillet en hel Se¬
En Konge, som dremmer, at han
Andre ser, at det nye i Pirandellohar spillet i Oslo) givet en moderne
ca. 30 Dramer. Det kan
er Tigger, og en Tigger, der dremmer,
manske ikke er slet saa nyt, som det molièresk Komedie, der i Rething af
rfatteren, der til at begyn¬
at han er Konge, befinder sig momen¬
giver sig ud for. Hvor let vilde det jubarmhjertig Konsekvens kan side¬
ligede sig Lyriken og Ro¬
tant paa samme Tilverelsesplan!
f. Eks. ikke vare at drage visse Pa-stilles med selve „L'Avare“. Men —
han paa den dramatisk=
I Paris blev „Six personnages en
ralleler mellem „Seks Personer“ og
vox populi led f. Eks. saaledes:
Omraade indtager en lig¬
quête d’auteur“ en Teatersensation
Artkur Schnitzlers „Groteske“ „Der
Après le „Cocu Magnifiquc'
g som den franske Filosof [baade i Kraft af „Stykket“s Sarhed,
grüne Kakadu“? Jeg skal blot citere
Je dis d’instinct.
Metafysikens eller den ty-Iscenesettelsens Mystik og Spillets In¬
et Par Rebliker:
Pose ta chique
absmand Einstein paa Ma-tensitet. I Kobenhavn Jaldt det saa
0 Crommelyuck!
Rollin: — Vere spille. kender
Dette er for det ferste at lomtrent, til Dels paa Grund af Betty
De Forskellen saa neje, Chvalier?
Den anonyme Forfatter til disse
n den Plads, som rettelig Nansen-Teatrets fantasilese Isceneswt¬
Albin: — Ja, det mener jeg da.
epigrammatiske Linjer, der fandtes
Rollin: — Jeg ikke. Og hvad jeg fin¬
am Side om Side med den telse. Jeg vil fremhave Opferelsen pas
nedkradset bag paa et Teaterprogram,
der saa ejendommeligt her, er, at enhver
r og den geniale Forsker. Kammerspiele i München af „Sechs
efterladt i Comédie des Champs¬
Itilsyneladende Forskel saa at sige er op¬
en kan godt detaljeres:
Personen suchen einen Autor“. Den
hevet. Virkeligheden gaar orer i Spil — Elysées, beder altsaa rent ud den gode
ager det til at klarleggevirkede de seks Personer netop saa
og Spillet i Virkelighed.
Crommelynck om at holde Mund —
Vesen, naar man betegner skyggeagtigt uvirkelige i Forhold til
Den estrigske Dramatikers brillantefor at overseette den impulsive Ti¬
amatikens Einstein. Thilde evrige Agerende som tenkt af For¬ Enakter er fra 1808, over et Kvart-Iskuers Pariser-Slang pemt.